Dette er kulisser fra de seneste Star Trek-film.
I sagde det først: Star Trek lever.
Og det har den gjort i over tyve år.
Men nu skal I med tilbage til dengang
hvor Enterprise og Spock og Kirk og de andre
bare var en løs idé, jeg havde.
Tilbage til Star Treks begyndelse, til det første pilotafsnit
altså den film, der præsenterer tv-stationen
for en ny serie.
Disse 60 minutter betragtes nu som noget ganske særligt.
Nogle mener, det lige så spændende som de rigtige afsnit.
Da stationen så det, I skal se om lidt, sagde de nej tak.
Det er første gang siden da, det oprindelige pilotafsnit vises.
Pilotafsnittet hedder "The Cage".
- Tjek kredsløbet. - Alt fungerer.
Det begynder på broen på Enterprise
hvis kaptajn er Christopher Pike, der spilles af Jeff Hunter.
Så langt så godt
men tv-stationerne var vilde med westerns.
Jeg ville sælge serien, så jeg havde lovet
at Star Trek ville blive en rum-western, et vogntog mod stjernerne
med zapper-pistoler i stedet for seksløbere.
Men da jeg så gik i gang
indså jeg, at jeg kunne skrive det drama, jeg havde drømt om.
Jeg havde set sci-fi-film
men jeg syntes, der manglede persontegning og motivation.
Måske kunne jeg tage til fjerne planeter
med polkaprikkede beboere
og diskutere kærlighed, krig, natur, Gud, sex
alle de menneskelige grundvilkår.
Måske ville censorerne lade det blive sendt, fordi det var fantasifuldt.
I stedet for en rum-western lavede jeg en helt anden historie.
Den handlede om farerne ved illusioner
fantasiens store kraft
om hele verdener skabt af folks tanker.
Og ikke nok med det. Kvindefrigørelse var stadig noget ukendt
og jeg gjorde en kvinde til førstestyrmand.
Ifølge mit manus skulle Majel Barrett
fremstille kvinden som lynende intelligent.
Hun er dygtig. Men det virker forkert med en kvinde på broen.
Jeg troede, det ville glæde det kvindelige testpublikum.
Men de sagde bare: "Hvad bilder hun sig ind?"
Det var ikke ondt ment. Det er noget andet med Dem.
Og der var en figur, der ikke var menneske
et rumvæsen, der lignede Fanden selv, med spidse ører.
Jeg var også besværlig på andre punkter.
For eksempel var der ingen på Enterprise, der røg
og tobaksreklamer var vigtige for kanalerne dengang.
Jeg nægtede også at besætte rollerne "fornuftigt", altså kun med hvide.
Da stationen endelig så pilotafsnittet, blev nogle af lederne rasende.
Det bebrejder jeg dem ikke.
Deres penge var ikke blevet brugt på en western-rumopera.
Faktisk lignede det ikke spor.
Men det er ikke noget så enkelt som de gode mod de onde.
Stationens programleder
var imponeret over, at han havde følt, at han fløj i et rumskib.
De gjorde noget usædvanligt.
De bad om et nyt pilotafsnit
og det havde bare at være action-adventure, ellers vankede der.
Det andet pilotafsnit blev lavet og antaget
og resten er vores fælles historie.
Sociale konventioner skifter, men ikke økonomi.
Da vi kom i gang med serien, skulle der spares
og vi genbrugte pilotafsnittet
i dobbeltafsnittet "The Menagerie".
Sådan mødte kaptajn Kirk Christopher Pike.
Den følgende film er delvist i farver og delvist i sort-hvid.
Farveklippene blev brugt i "The Menagerie".
De sort-hvide klip er resten af pilotafsnittet.
Nu viser vi den historie, som Kirk aldrig så
det ukendte pilotafsnit "The Cage".
Bagefter fortæller jeg mere.
- Tjek kredsløbet. - Alt fungerer.
Så er det ikke skærmen, der fejler noget.
Det er afgjort noget derude.
Måske meteoritterne.
Nej, det er noget andet.
Det bevæger sig med lysets hastighed, på kollisionskurs.
Meteoritstrålen afbøjede det ikke.
- Undvigemanøvrer? - Støt kurs.
Det er en radiobølge. Vi flyver gennem et gammeldags nødsignal.
De er lavet bevidst for at vække opmærksomhed.
Et skib nødlander.
- Det var alt. - Jeg har en pejling.
Det kommer fra stjernegruppen Talos.
Vi har ingen folk derude.
Kaldebogstaverne passer med S.S. Columbia.
Det forsvandt derude for 18 år siden.
Så længe ville det tage et radiosignal at nå hertil.
Talos er aldrig blevet udforsket.
Solsystem lig Jordens. 11 planeter.
Fjerde planet er tilsyneladende M-klasse.
Iltatmosfære.
Så lever de måske.
- Hvis de overlevede styrtet. - Skal vi ikke undersøge det?
Ikke når der ikke er tegn på overlevende.
Fortsæt mod Vega. Vi har sårede, der skal i behandling.
De har roret. Hold kursen.
- Det er Boyce. - Kom hen i min kahyt, doktor.
Jeg sagde ikke noget om, at jeg var syg.
Jeg hører, vi har modtaget et nødsignal.
Det stemmer.
Når vi ikke ved andet
har vores mandskab højere prioritet.
Jeg vil godt høre skibslægens mening.
Jeg er enig, helt bestemt.
Det glæder mig.
Vi gør holdt ved Vega
og erstatter dem, der skal indlægges, og...
Kommer du is i?
Man drikker da ikke varm Martini.
Hvorfor tror du, jeg trænger til en?
Nogle gange fortæller folk deres bartender langt mere end deres læge.
Hvad plager dig? Kampen på Rigel 7?
Min skibsassistent og to andre døde, syv sårede.
Kunne du have hindret det?
Jeg burde have lugtet lunten.
Men jeg lod mig blive fanget og angrebet.
Du stiller urimeligt høje krav til dig selv.
Du behandler alle andre end dig selv humant.
- Nu er du træt og... - Du kan bande på, at jeg er træt.
Jeg er træt af at have ansvaret for 203 liv.
Træt af at afgøre, hvilke opgaver der er for farlige
og hvem der skal med på patrulje
og hvem der skal leve... og hvem der skal dø.
- Jeg har fået nok. - Nok til omsider at tage orlov?
Nok til at overveje at tage min afsked.
Hvad vil du lave?
Tage hjem.
En skøn lille by omgivet af park.
Jeg havde heste.
- Vi plejede at ride hele dagen. - Næ, hvor spændende.
- At ride ud med madpakke hver dag. - Det var én mulighed.
Jeg kunne også blive handelsmand på Orion.
Dig handle med grønne dyrekvinder og slaver?
Der er andet i livet end det her.
- Der er en galakse af muligheder. - Ikke for dig.
Enten møder man livets udfordringer med oprejst pande og klarer dem
eller også vender man livet ryggen og begynder at sygne hen.
Du lyder som en læge, bartender.
Vælg selv. Vi har begge to typer kunder -
levende og døende.
Det er mr. Spock. Vi har opsnappet en sending.
Der er overlevende på Talos.
"11 overlevende. Tyngdekraft og ilt acceptabel.
Mad og drikke. Men medmindre..."
Resten mangler, sir.
- Tænd samtaleanlægget. - Klar.
Det er kaptajnen. Vores mål er stjernegruppen Talos
vores tidswarp faktor 7.
Kurs udregnet og på skærmen.
Alle dæk har meldt tilbage.
Sæt i værk.
Vi følger kursen.
Jeg har jo sagt, at når jeg er på broen...
De ville have rapporterne kl. 05.00. Klokken er 05.00.
Aha.
Tak.
Hun er Deres nye assistent.
Hun er dygtig. Men det virker forkert med en kvinde på broen.
Det var ikke ondt ment. Det er noget andet med Dem.
Vi er i kredsløb.
Geologisk rapport færdig.
- Spektrografi? - Ilt- og kvælstofatmosfære.
Ædelgasniveau tolerabelt. Tyngdekraft 0,9 af Jordens.
Genskær fra planetens overflade.
Det ligner afrundede metalstykker.
Måske et skibsskrog.
Saml en patrulje. Vil I med?
Ja, sir.
Beklager, Nummer 1.
Vores mest erfarne officer er nødt til at blive.
Naturligvis, sir.
Vi vil ikke tage nogen chancer.
Vi sætter jer ned i en kløft, hvor ingen kan se jer.
Godt.
Sir!
Mænd!
Mennesker!
Kaptajn Christopher Pike, Enterprise.
Dr. Theodore Haskins.
- Alt vel på Jorden? - Ja. I får den snart at se igen.
Meget hurtigt! Tidsmuren er blevet brudt.
Vores nye skibe kan...
Det er Vina. Hendes forældre er døde.
Hun blev født kort inden styrtet.
- Enterprise. - Kom ind.
Vi beamer de overlevende op til jer om lidt.
Deres kahytter er snart klar. Må jeg sende spejdere ned?
Ja til det...
De virker rask og intelligent, kaptajn.
Et prima eksemplar.
Jeg hørte ikke det sidste, kaptajn.
Ja til anmodningen. Patrulje slut.
De må tilgive hendes ordvalg.
Hun har levet hele livet blandt gamle forskere.
Hvis de kan undvære Dem, vil jeg gerne afgive rapport.
Kaptajnen må hellere se vores hemmelighed.
Deres helbred er ualmindeligt godt.
Det er der en grund til
men vi ved ikke, om Jorden er parat til at høre den.
Pigen kan vise Dem det. Vi accepterer Deres dom.
De er træt. Men bare rolig, snart har De det meget bedre.
Kan De ikke set det?
Her, og her.
- Jeg forstår ikke. - Det kommer De til.
De er helt perfekt.
Kaptajn!
- Det er Spock. - Kom ind.
Der er ingen overlevende i lejr 1.
Det er en fælde.
Vi har mistet kaptajnen. Hører I?
Kan I høre mig?
Jeg hedder Christopher Pike.
Jeg er kaptajn på Enterprise fra et fjernt stjernesystem.
Vi har fredelige hensigter. Kan I forstå mig?
Det lader til, at eksemplarets intelligens er uhyrligt begrænset.
Det overrasker ikke, så let som hans fartøj var at lokke hertil.
Som dens tanker viser
er det først nu ved at gå op for den, at de overlevende var en illusion.
- I taler ikke, men jeg kan høre jer. - Bemærk dens forvirring.
Javel ja... telepati. I kan læse mine tanker, og jeg jeres.
Medmindre mit skib skal overveje...
Dens frygt udløser trusler.
Eksemplaret vil prale af sin styrke
sit skibs våben og så fremdeles.
Frustreret vil han derpå demonstrere sin fysiske styrke
ved at kaste sig mod ruden.
Ville I ikke også afprøve væggenes styrke?
Jeg skal nok komme ud af det her bur.
Skabningen virker mere tilpasningsdygtig end dem fra andre planeter.
Eksperimentet kan snart begynde.
Planetens beboere må bo under jorden
hvor de også fremstiller føde.
Overfladen skal rumme langt mere vegetation eller dyr
for at kunne nære liv.
- Vi troede kun, vi så overlevende. - Præcis.
En illusion anbragt i vores sind at beboerne.
En fuldendt illusion. Vi så det, vi ønskede at se -
mennesker med værdigheden i behold
alt sammen helt logisk i alle detaljer, både lejren og det pjaltede tøj.
Vi må sikre, at vi forstår faren.
Beboerne kan læse vores tanker.
De kan skabe illusioner ud fra tanker og minder
selv ud fra folks ønsker.
Illusioner, der er håndfaste og umulige at ignorere.
Hvad vil de med os?
Måske vil de bare se, hvordan jordboer er sammensat.
- Måske vil de mere end det. - Hvorfor gør vi ikke noget?
Døren modstod håndlasere
men vi kan bruge skibets kraft mod den.
Se. Hjerner tre gange så store som vores.
Hvis vi laver ravage dernede, opdager vi nok bare
at de kan knuse skibet, som var det en flue.
De har kaptajn Pike.
Han har brug for hjælp, og det skal gå stærkt.
Teknikerne får skibet til at udsende kraft.
Vi prøver at sprænge døren.
Flere tusind af os gransker skabningens sind.
Den har god erindringskapacitet.
Jeg kan se en nylig hændelse, hvor den kæmpede for sit liv.
Vi begynder med den
men giver den noget mere spændende at beskytte.
Kom! Vi må gemme os!
Kom!
Skynd dig. Den er forladt. Der er våben, og nok også mad.
- Det er jo Rigel 7! - Kom nu, vi må gemme os!
Jeg var i et bur i en slags zoologisk have.
Der er jeg nok stadig.
De bruger min erindring om et sted, jeg har været.
Morderen!
Det begynder præcis som for to uger siden.
Bortset fra dig.
Længere hår, en anden kjole, men det er dig. Hende, de kaldte Vina.
Eller Vinas skikkelse. Men hvorfor?
Hvorfor ikke en anden?
Hurtigt! Hvis du angriber, mens den ikke kigger...
Det er jo kun en drøm!
Du må dræbe ham, ligesom du gjorde dengang.
Nej. Jeg er ikke et dyr, der optræder for føden.
Kald det, hvad du vil. Bare du føler det.
Du vil føle hvert sekund af det.
Jeg beder dig! Forstår du ikke, hvad han gør ved os?
- Hvorfor er en illusion bange? - Sådan forestillede du dig mig.
Du opfører dig, som om det er virkelighed.
Pas på!
Det er forbi.
Hvad skal du her?
Behage dig.
- Er du virkelig? - Så virkelig, som du ønsker det.
Nej, nej. Det er ikke noget svar.
Jeg har aldrig mødt dig.
Måske lavede de mig af glemte drømme.
Og gav dig deres klæde på?
Jeg er da nødt til at have noget på, ikke?
Jeg kan være klædt, som du ønsker. Være, som du ønsker.
Så de kan studere eksemplarets adfærd?
Vil de studere mine reaktioner?
Har du ingen drømme? Noget, du brændende ønsker dig?
Eller gør de mere end at se på mig? Føler de også med mig?
Du kan få opfyldt alle dine drømme.
Jeg kan være hvad som helst. Hvem som helst, du kunne tænke dig.
Du kan få alt, du kunne ønske dig.
Lad mig... behage dig.
Ja, du kan godt behage mig. Du kan fortælle mig om dem.
Kan jeg hindre dem i at bruge mine tanker mod mig?
Skræmmer det dig?
Vil det sige, at det er muligt?
Din tåbe.
Du er ikke virkelig, så det er omsonst at fortsætte samtalen.
Alle kredse aktiveret.
Afventer, Nummer 1.
- I dækning. - Ti... ni... otte...
syv... seks... fem... fire...
tre... to... en!
Øg til fuld kraft!
Kan vi få mere kraft?
Motorerne overophedes. Vi må standse.
Hold inde.
Den høj burde være væk.
Måske er den væk. Det prøvede jeg at forklare til mødet.
Deres illusioner er så stærke, at vi ikke kan stole på noget, vi gør
eller ser.
Hvis nu du stillede mig nogle spørgsmål, kunne jeg svare.
I hvor høj grad kan de styre mit sind?
Hvis jeg siger det, vil du så finde en drøm
og lade mig opleve den?
Måske.
- De kan ikke få dig til at gøre noget. - Deres illusioner kan narre mig.
Og de kan straffe dig. Det finder du snart ud af.
Har de levet oppe på overfladen?
- Hvorfor søgte de herned? - Krig, for hundrede tusind år siden.
- Er det derfor, der er goldt? - Planeten er først nu ved at komme sig.
Og da de opdagede, at livet hernede var begrænset
udviklede de deres mentale evner.
Men de opdagede, at det er en fælde. Som narkotika.
For når drømme bliver vigtigere end virkeligheden
undlader man at rejse, bygge, skabe.
Man glemmer, hvordan forfædrenes maskiner repareres.
Man sidder bare og gennemlever andre liv
fra tankearkiverne.
Og gransker eksemplarernes sind.
Du er bedre end teater. De skaber en illusion
ser dig reagere, og føler dine følelser.
De har en samling eksemplarer
efterkommere af væsner hentet hertil fra hele galaksen.
Så må de have mere end én af hver art.
De skal bruge to mennesker.
- Hvor får de Jord-kvinden fra? - Du lovede, at hvis jeg svarede...
En aftale med noget uvirkeligt.
Du sagde selv, du var uvirkelig.
Jeg er en kvinde, lige så virkelig og menneskelig som dig.
Vi er som Adam og Eva. Hvis vi kan...
Nej! I må ikke straffe mig!
Flasken indeholder et nærende proteinkompleks.
Kommunikerer vogteren med sit dyr?
Hvis form og farve ikke tiltaler dig
kan det tage skikkelse af den form for mad, du måtte ønske.
- Og hvis jeg hellere... - Vil sulte?
Du overser det ubehagelige alternativ, der hedder straf.
Fra en historie, du engang hørte i din barndom.
Indtag næringen.
Hvorfor ikke fylde mit sind med uimodståelig sult?
Det kan I ikke, vel? I har begrænsninger.
Hvis du fortsat nægter
findes der mere ubehagelige tanker dybere i dit sind.
- Interessant. - Og nu til hunnen.
Læste du ikke mine tanker?
Som du gættede, styrtede et skib fra Jorden ned
men kun én overlevede.
Vi tager det første emne.
Jeg ønskede brændende at kværke dig.
Vi reparerede den overlevende og blev interesseret i arten.
Blokerer primitive tanker?
Vi blev nødt til at skaffe en mage.
Udmærket, så taler vi om pigen.
I prøver ihærdigt at vække beskyttertrang i mig.
Det er nødvendigt for at føre arten videre.
Det virker vigtigere nu, hvor jeg begynder at holde af hende.
Vi ønsker, at vores eksemplarer skal være glade.
Det er jo løgn, så hvorfor skal jeg være tiltrukket af hende?
Så jeg føler kærlighed i et ægteskabeligt forhold?
Det er kun nødvendigt, hvis I vil opbygge et samfund af mennesker.
Nu er hunnen blevet ordentlig afrettet...
Du mener ordentlig straffet!
Hvorfor straffer I ikke mig?
Først føler du beskyttertrang.
Nu medfølelse.
Glimrende.
Vil du have kaffe, skat?
Termoflasken hænger ved sadlen.
Tango! Din gamle røver.
Jeg har ikke suk...
De tænker da også på alt.
Husk kaffen.
- Er det rart at være hjemme? - De er gode til at læse tanker.
Hjem, alt, jeg ønsker mig, hvis jeg samarbejder?
Har du glemt, at jeg får hovedpine, når du taler sådan?
Undskyld, men...
Det endte med at blive helt godt vejr, ikke?
Pudsigt. For 24 timer siden fortalte jeg skibslægen
at jeg ønskede mig noget i stil med det her.
Virkelighedsflugt. Et liv uden frustrationer.
Uden ansvar. Nu hvor jeg har det, forstår jeg lægens svar.
Jeg håber, du er sulten.
Jeg har lavet din mors opskrift på kylling og tun.
Enten lever man livet med skrammer og det hele
eller også giver man op og begynder at dø.
Én ting vil dog glæde lægen.
Jeg får slappet af.
Man slapper godt af her.
Jeg plejede at ride her forbi som barn.
Her er ikke så smukt som i nogle af parkerne ved byerne, men...
Det er her, jeg er født.
Skulle det være noget nyt for din kone?
Du er hjemme. Du kan endda blive, hvis du vil.
Vil du ikke gerne vise dine børn, hvor du legede?
Den hovedpine. Den er sikkert arvelig.
- Skal børn udsættes for den? - Sludder.
Er det? Hør...
De fik mig til at beskytte dig og føle med dig.
Nu har vi vante omgivelser
og et behageligt ægteskabeligt forhold.
Lidenskab kræver ikke alt det her.
Det, de ønsker, er respekt og afhængighed.
Det siges, at alt det her i gamle dage var ørken.
- Sand og kaktusser. - Vi er her jo ikke!
- Vi er i et menageri. Et bur. - Nej!
Lad mig hjælpe os.
Du sagde, at illusionerne var som narko for dem.
De kunne ikke reparere forfædrenes maskiner.
Skal vi avle slaver for dem?
Hold op! Er du ligeglad med, hvad de gør ved os?
Et øjeblik virkede det, som om de ikke kunne se mine tanker.
Følelser som had... hvis man fokuserer på had
holder det dem så ude af ens sind?
Ja. De kan ikke se gennem primitive følelser.
Men det kan ikke gøres længe nok. Jeg har prøvet.
De plager en, år ud og år ind, de narrer og straffer.
Og de har vundet. Jeg tilhører dem.
- Det hader du mig sikkert for. - Nej, jeg hader dig ikke.
Jeg kan gætte, hvordan det var.
Men det er ikke nok. Kan du ikke forstå?
De læste mine tanker, mine følelser
mine drømme om den perfekte mand.
Derfor valgte de dig.
Jeg er nødt til at elske dig.
De forventer det samme af dig.
De kan læse i mine tanker, at jeg er tiltrukket af dig.
Det har jeg været, siden første gang jeg så dig.
Du var som et lille vildt dyr.
Besynderlig art. De har fantasier, de end ikke selv kender til.
Nu forstår jeg, hvad der er galt.
Du har været hjemme. Og kæmpet på Rigel.
Det er ikke noget nyt.
Folks stærkeste drømme handler om det, de ikke kan gøre.
Ja. Kaptajnen på et skib.
Du skal hele tiden være formel og anstændig og ærlig og korrekt.
Du drømmer nok om, hvordan det er at være fri for det.
Dejligt lille sted, mr. Pike.
Vina?
Glinsende grøn. Som taget ud af en utilfreds kaptajns hemmelige drømme.
Folk her på planeten er sære. De kan lide at blive udnyttet.
Hvis du kunne vælge frit i hele universet
og det her kun var en lille prøve.
Er det så ikke ens sjæl værd?
Vi har fundet et magnetfelt, der kommer fra en generator.
Kan det være en illusion?
Vi håber, at vi havner i talosernes by.
Hvis vores målinger er en illusion
risikerer vi at havne i klippen.
Hvis nogen vil melde fra, er det i orden.
Kvinderne!
Kaptajn!
Nej! Lad mig gøre det færdig!
- Vi var jo seks mand. - Det var kun os, der kom herned.
Hvad skal du med dem?
- De fungerer ikke. - De var ladet helt op.
Den er død. Intet signal.
- Hvad er der? - Ti stille.
Jeg fylder mit sind med tanken om at smadre deres kæmpehoveder.
Primitive tanker, der lukker alt ude.
- Jeg fylder mit sind med had. - Hvor længe? Nogle minutter? En time?
Hvad nytter det?
Han har ikke brug for dig. Han har valgt mig.
Valgt hende? Hvad mener hun?
Ja, du skal nok kunne give intelligent afkom.
Afkom? Børn?
Afkom med ham som Adam. Er det sådan?
Du er ikke et hak bedre. De skulle hellere parre ham med en computer.
Skal vi regne lidt?
Der var en voksen Vina med på ekspeditionen.
Hvis vi lægger 18 år til din alder...
Jeg gjorde jo, som I sagde.
Du modstod dette eksemplar, så nu har du et udvalg.
Jeg skal nok komme ud af mit bur og få fat i jer.
Er jeres blod rødt som vores? Det finder jeg ud af.
Hvert af de nye eksemplarer har sine fordele.
Hunnen Nummer 1 er den mest intelligente
og vil føde kloge børn.
Hun virker følelseskold, men det er mest forstillelse.
Hun fantaserer tit om dig.
Jeg skal nok få fat på dig.
Kan du læse de her tanker? Tanker om had? Mord?
Den anden nye anså dig for at være uopnåelig
men det har ændret sig.
Hendes forcer er ungdom og styrke
samt særdeles stærke kvindelige drifter.
Mine tanker er mere interessante.
Tanker så primitive, du ikke kan forstå det. Følelser så hæslige...
Forkerte tanker straffes.
Rigtige tanker belønnes.
Du vil opdage, at det er en effektiv blanding.
- Kaptajn... - Nej, lad være.
Jeg må koncentrere mig.
De kan ikke se gennem had.
Tænd samtaleanlægget.
Det er den fungerende kaptajn.
Vi er nødt til at tage hensyn til skibets sikkerhed.
Vi tager væk. Alle dæk klar til hyperfart. Tidswarpfaktor.
Skibets styring er gået død.
Maskinrum! Det er mr. Spock.
- Slå raketterne til. - Alt er sat ud.
Hele skibet lukker ned.
- Lig stille. - Lad være. De er ikke onde med vilje.
Jeg har set, når de er gode.
Fjern illusionen, ellers flår jeg dit hoved af.
Godt. Hvis du laver flere numre, knækker jeg nakken på dig.
Dit skib.
Slip mig, ellers ødelægger vi det.
Intet. Var det ikke for batterierne, ville ilten ryge.
Computerne!
Den vil ikke slukke. Den læser vores bibliotek.
- Det giver ingen mening! - Måske har vi ventet for længe.
Den indhenter alle lagrede data. De har besluttet at knuse os.
Han mener det.
De kan få mandskabet til at fejlbetjene skibet eller tilintetgøre det.
I er for kloge til at slå ihjel uden grund.
Men jeg har en grund.
Du har skabt illusionen af, at laseren er tom.
Jeg tror, at den lavede hul, og at du skjuler det.
Skal jeg afprøve min teori på dit hoved?
Kaptajn!
Kontakt skibet, Nummer 1.
Det her skjulte de også.
Som du kan se, har I intet opnået med jeres flugtforsøg.
- Jeg vil kontakte vores skib. - Du er på overfladen, som vi ønsker.
Med din foretrukne hun
begynder du nu et nøje styret liv.
- Begynder det med din begravelse? - Det afgør du.
For at hjælpe dig
vil vores zoologiske have fremskaffe planter.
Lad os indgå en aftale. Dit liv for de to Jord-kvinders.
Da vi lever meget længere end jer
kan vi nå at udvikle jer til et samfund
der kan tjene os som håndværkere...
Hører du?
Bevis, at skibet er uskadt, send kvinderne tilbage...
så bliver jeg hos Vina.
Det er forkert at avle mennesker som slaver.
Er det en list? Agter I at tage jer af dage?
- Hvad sker der? - Våbnet er ved at overbelastes.
Du kan stadig nå ned under jorden.
Gå!
Så du kan se, hvor primitive mennesker er, taloser
kan du gå med hende.
Hvis I alle sammen mener, det er så vigtigt, kan jeg heller ikke gå.
Hvis de har ét eneste menneske, prøver de bare igen.
Vent.
Deres datalagringsmetode er primitiv og langsommelig.
Er du klar til at optage det?
Vi troede ikke, at det var muligt.
Jeres races skikke og historier viser et enestående had til fangenskab.
Selv når det er behageligt og mildt, foretrækker I at dø.
Det gør jer for voldelige og farlige til vores behov.
Han mener, at de ikke kan bruge jer. I kan vende tilbage til skibet.
Er det alt?
Ingen undskyldning? I tog en af os til fange, truede os alle.
Jeres uegnethed har dømt den talosiske race til døden.
Er det ikke nok?
Ingen anden art har jeres tilpasningsdygtighed.
I var vores sidste håb.
Ville en form for handel, samarbejde?
Så ville jeres race lære at skabe illusioner og tilintetgøre sig selv.
Transporteren fungerer igen.
Vi tager op til skibet.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke tage med.
Den tændte bare. Vi kan ikke slukke for den.
- Det er mr. Spock. - Strømmen er vendt tilbage.
Roret reagerer.
Kaptajnen?
Forstår du, hvorfor jeg ikke kan tage med?
Dette er hunnens sande udseende.
De fandt mig i vraget. Jeg var ved at dø.
En kødklump.
De genopbyggede mig. Alt fungerer.
Men de havde aldrig set et menneske.
De havde intet at bygge mig ud fra.
Vi var nødt til at vise dig, at hun oprigtigt ønsker at blive.
Får hun illusionen af skønhed igen?
Hun får mere.
Hun har en illusion, og du har virkeligheden.
Må dit valg behage dig lige så meget.
Systemet tænder igen.
Kommer Vina ikke?
Nej. Og jeg forstår hendes begrundelse.
- Vent. - Jeg har det fint.
- Du ser 100% bedre ud. - Du sagde, jeg skulle slappe af.
Jeg har endda været hjemme. Er du så glad?
Jeg har jo sagt, at når jeg er på broen...
Ah, rapporterne. Tak.
Sir, jeg tænkte på... Bare af nysgerrighed...
Hvem var blevet Eva?
- De har afleveret rapporten. - Javel, frue... Javel, sir.
Eva, sir?
Javel.
Eva som i Adam?
Som i alle skibslæger er nogle gamle grise.
Er det et skoleskib, det her? Er vi klar eller ej?
Alle dæk melder klar.
Sæt i værk.
Jeg vil bare fortælle noget, der måske vil glæde jer
ligesom det glædede mig.
Nogle sagde, at det var farligt med forskellige racer sammen på skibet
og at nogle her i landet
ville nægte at sende "Star Trek", fordi vi viste den slags.
Vi ville få hadske breve, og sponsorerne ville falde fra...
Vi har aldrig modtaget et eneste af den slags breve.
Ikke et eneste.
Mennesker formår langt mere, end hvad vi har fattet.
Vi er noget ganske særligt. Det tror "Star Trek" -fansene.
Og det gør jeg også.
For os er der ingen grænser.
Oversat af Marie Christensen